U ime Boga. Ovaj film je rađen na osnovu istorijskih događaja i mog poimanja slavne ličnosti,
Muhammeda a.s. velikog Božijeg Poslanika
U ime Boga Milostivog Svemilosnog
Muhammed, Poslanik Božiji
Grad Mekka, 10. godina nakon početka poslanstva.
Oni koji štite prognanike, ne poštuju sporazum Kurejšija!
Svi stanovnici Meke i sva plemena, dužni su da se pridržavaju ovoga!
Za izdaju bit će kažnjeni žigosanjem ruku, da bi drugima bili pouka.
Ni trunku milosti ne vidim u tvojim očima Abdul Uza.
To je sve što je ostalo od tvoje samilosti.
Pomagati stanovnicima Šibe Ebu Taliba je protivno sporazumu.
I osim ove kazne, ništa drugo ne preostaje.
Ovaj sporazum miriše na proljevanje bratske krvi.
Ovo je tvoja izdaja prema tvojoj porodici.
On je u mojoj zaštiti Ebu Lehebe!
Ako potegnete za sabljom, sabljom će biti odgovoreno!
Je li ovo moj amidžić Hamza, koji prekrivenog lica gordo prolazi gradom?
Zbog prašine sam se prekrio, a sa neprijateljem pričam licem u lice.
Mene smatraš svojim neprijateljem? Kaži sve što imaš!
Ne vidim oko koje vidi ni uho koje čuje.
Hamza, ja sam i oko i uho Mekke. Kaži šta želiš?
Ja želim dobro Beni Hašimu.
Tvoje dobro je tvoje zlo, o Ebu Sufijane.
Ne skreći s puta Hamza.
Ako sam ja na sporazumu zapečatio prognanstvo Muhammeda i njegovih sljedbenika,
bilo zbog straha da će Muhammed negiranjem bogova, podići tenzije u ovom gradu.
Odvežite ga.
Izdajnicima nema mjesta u Mekki.
S tim da si ga ti zaštitio, više mu nema mjesta u ovom gradu.
Šumejl, do sutra navečer moraš napustiti grad.
Tokom sedam godina koje prolaze od Poslanikovog poziva,
pagani se nisu zadovoljili samo mučenjem i zlostavljanjem,
nego su namjeravali da ubiju Božijeg Poslanika.
Zbog toga je Muhammed sa najbližim drugovima napustio Mekku,
i nastanio se se nadomak Mekke, između dvije planine, u oblasti Šibe Ebu Taliba.
Pagani su zatvorili ulaze u Šibu, da bi na osnovu potpisanog sporazuma
spriječili ulazak hrane, robe i kretanje stanovnika Mekke.
Ovo je slika tih godina kada smo se mi muslimani, u ovoj suhoj dolini,
u neimaštini i dječijoj gladi, odupirali mučenju i teškoćama, da bi preživjeli.
Poslanik je rekao da Vam se rodila kćerka, koja je otvorila vrata Dženneta za Vas.
Neka je sa srećom.
On je Vašoj kćerki nadjenuo ime svoje majke, Amina.
Poslanik je ovu hurmu dao u znak blagoslova i
rekao je da će kod majke povećati mlijeko.
Hvala.
Dokle si otišao?
Na putu sam već pet dana, bez odmora.
Žalosno, zbog jednog zrna ječma.
Šteta zbog jednog beduinskog plemena, koje nije uzelo ni jednu našu kovanicu.
Vijest o izolaciji stigla je do najudaljenijih plemena.
Ne boj se! Ovo je glas Božije vjere koji se nesvjesno širi i dopire do svih mjesta.
Poslanik je proučio ezan na uho novorođenčeta, srce mi je ogrijao, rješenje je blizu.
Najistaknutiji ljudi iz Mekke nisu vjerovali da će Muhammed i njegovi sljedbenici
pokazati toliko strpljenje i izdržljivost.
Izdržljivost muslimana vremenom je izazvao prve nesuglasice među prvacima Mekke.
Ebu Talibe,
starješine deset plemena okupili su se u Darul Nedvi i čekaju te.
Pripazite na Poslanikovu kuću.
Dragi Ali,
kada završiš s podjelom, ostani uz Poslanika da ne bude sam.
Dobro oče.
Kako da se protivimo, ako svi žele da otkažu bojkot?
Meni više nego svima vama, nedostaje rodbina iz Beni Hašima.
Mekka će otići da dočeka Muhammeda, ako je to želja starješina.
Zatvorit ćemo oči pred vidljivim bogom,
a srca prepustiti nevidljivom Bogu.
Evo ti kaži As,
jesi li spreman da dijeliš svoju trpezu sa robovima?
A ti Hišame,
jesi li spreman da tvoja supruga, uz podršku Muhammedovog Boga, tebi protivrječi?
Ti ćeš se odreći luksuza onolikih karavana, zatvoriti trgovine i smanjiti prihode?
Pa onda porekni i svoje očeve.
Polomite sve ove kipove hodočasnika,
pa sjedite i čekajte kad će koja karavana od nekuda stići!
Ako je dobrobit starješina u ovome,
zašto da i ja ne budem sa vama?
Dobro došao velikane Kurejšija.
Mekka je dane brojala da te ponovo vidi u svome društvu.
Starješine te još uvijek smatraju vođom sjednice.
Dobro došao Ebu Talibe.
Vremena je malo, a puno toga za reći.
Ja ću biti glas zajednice da s tobom ukratko razgovaram.
Mekka iz dana u dan postaje veća, ali ugled joj opada.
Do prije nekoliko godina ovaj grad je imao velike trgovce poput Hatidže.
Znaš li na kojem je položaju danas, mogao biti Muhammed?
Ne na uzvišenijem od onog na kojem jeste, položaju Odabranika Boga Uzvišenog.
Ebu Talibe!
Ove godine su prihodi hadža mnogo veći.
Htio sam da se udaljimo od skupine,
jer imam tajnu, koju samo sa tobom mogu podijeliti.
Nisam ravnodušan na Muhammedov poziv,
ali bih da znam šta to Ebu Sufijan dobija zauzvrat,
ako prihvati njegovu vjeru?
Vjera nije imetak da se njome trguje Ebu Sufijane.
On će biti Božiji Izaslanik, a ja njegov učenik, bit ćemo saveznici.
Ima li ljepšeg mirisa od ruke koja daje prisegu?
Srce se može oživjeti vjerom, ali nije shvatio potrebe ovog naroda.
Ebu Talibe,
zar ovi ljudi nemaju Boga, zar ne znaju obrede?
Ne govori ne!
Dovoljno je da Muhammed svoga Boga sačuva u srcu,
i da sudjeluje u nepredovanju i dostojanstvu grada.
A i ti isto tako Ebu Talibe!
Ti ćeš moći kao nekada,
uspješno voditi svoje trgovačke poslove i napredovati.
I sam dobro znaš da je beskorisno pokazivati bogatstvo Mekke,
skini zastor sa te druge priče koju si sakrio Ibn Harbe.
Druge priče?
Pođi sa mnom.
Strpljenje ovog naroda je pri kraju.
Svi su jedan glas i jedan sporazum.
Kada svane, ni ja neću moći više ništa uraditi.
Rat plemena?
Oni koji se spremaju za napad, ne poznaju plemena.
Do sada nisam nikome pustio krv,
niti sam odjeću svoju uprljao krvlju,
osim ako to drugi nisu započeli.
Ebu Talibe, ako Muhammed ne odustane od svojih tvrdnji,
neka ga Beni Hašim prestane štititi,
tada neće biti potrebe posezati za sabljom.
I da se stavi nož pod vrat nezaštićenom čovjeku koji je Božiji Poslanik?!
Ako krene rat onda će Beni Hašim biti poput zrna u mlinu.
Imaš vremena do izlaska sunca.
U ime Boga, Milostivog, Samilosnog.
Hvala Bogu, Gospodaru svih svjetova,
Milostivom, Samilosnom,
Vladaru Dana Sudnjeg.
Samo Tebi se klanjamo i samo od Tebe pomoć tražimo.
Uputi nas na Put Pravi,
Put onih kojima si milost Svoju darovao,
a ne onih koji su na sebe srdžbu Tvoju izazvali,
niti onih koji su zalutali.
U ime Boga, Milostivog, Samilosnog.
Zar nisi čuo šta je Gospodar tvoj sa vlasnicima slona uradio?
Zar lukavstvo njihovo On nije omeo?
Njima je, sa sitnim kamenjem u kljunu, lastavice poslao...
O Poslaniče, zar nisi vidio šta je tvoj Bog učinio sa vlasnicima slonova?
Zar ih nije zaustavio u njihovom zlu?
Bog je poslao jata ptica, da ih sa malim kamenčićima gađaju,
i uništio ih poput pojedenog lišća.
Spremni smo, spremni...
Majko!
Spremni smo, spremni...
Daj mi to...
Meni daj...
Ostavi to!
Krenite, požurite!
Bježite ovamo!
Brzo ovamo, brzo!
Požurite!
Gdje je Suvejba?!
Idemo!
Suvejba!
Šta da kažem Abdul Mutalibu?
Kaži da ostajem.
Vratit ću se.
Vidiš li?
Na vrhuncu panike, tvoje me prisustvo smiruje.
Od prvog trenutka kada sam te osjetila u sebi,
to je nadoknadilo tugu za tvojim ocem koji se zaputio na put bez povratka.
Ebu Talibe.
Gdje je Amina?!
Nisam je mogla ubjediti da krene.
Šta da radimo? Zar je za trudnu ženu sigurnije u planini?
Nju mi je brat ostavio u emanet, ne ostavljaj je samu! Idi!
Ebu Talibe!
Evo ih dolaze!
Šta radiš u gradu, kakve su to rane?
Vojska sa slonovima je zaplijenila sve očeve kamile,
straješine klana su izvršili napad.
Zar su toliko blizu?
Podigli su šatore u Muamizi.
Ja sam bio, Budeil i Šahid, njih su zarobili.
Gdje je otac?
Vratit ću se.
Oče, nemoguće se suprotstaviti tolikoj vojsci,
ostalo je jako malo boraca, kada se svi skupe mogu se izbrojati na prste.
Maloprije me je Udeil izvjestio o kamilama.
Abrahina vojska ih je prisvojila.
Šta je sa Aminom?
Ima namjeru da ostane.
Ostavio sam je Fatimi da se brine o njoj.
Pomozite svima kojima je Kaba sklonište i koji će ostati,
također pomozite i onima koji bježe.
Pronađi mi nekoga ko zna jezik Etiopljana.
Ja sam Abdul Mutalib. Starješina Mekke.
Idemo.
Ti si starješina Mekke i ključar Kabe.
Tokom ovog dugog perioda, starješine iz svih gradova su dolazile kod mene,
neki su tražili oprosta, a neki nisu.
Neke sam ubio i porazio zajedno sa njihovim božanstvima,
a neke sam pomilovao i prepustio njihovim božanstvima.
Medutim, Kaba je odredište koje sam od početka htio srušiti.
Došao sam da čujem kakvo mi izvinjenje nudi starješina Mekke i ključar Kabe.
Trenutno prihvatam izvinjenje, a na ratištu ne.
Ovo je moj zahtjev.
Tvoji vojnici su zaplijenili mojih devedeset kamila.
Ako nema rata nema ni osvajača, ne može se uzimati ratni plijen.
Pa kaži im da puste moje kamile i oslobode moje pastire.
Kažeš nema rata, nema osvajanja ha?!
Pao si u mojim očima starješino Mekke.
Tvoja molba gospodaru slonova bila je spas kamila, a ne grada i kuće tvoga Boga.
Mome Bogu ne treba moje posredovanje.
Ja sam samo vlasnik kamila.
Kuća i grad imaju svoga Vlasnika.
Ja sam Abraha, sin Išrima vladara Jemena.
Po naredbi moga kralja, sagradio sam hram koji sija poput sunca.
Sa zlatom od kojeg su sagrađeni zidovi moga hrama,
mogu kupiti cijelu Mekku sa njenim stanovnicima.
Odgovori mi ključaru Kabe,
zbog čega u svijetu, poput vjetra,
kruže glasine o napretku trgovine, vjere i Kabe?
Koja je tajna Kabe?
Ja ne znam tajnu,
ali o Kabi znam,
Kaba je napravljena od kamena, a ne od dragulja.
Nije napravljena po naredbi nekog vladara.
Završena je posjeta. Spremite se za napad.
Vratite mu kamile i njegove pastire.
Udalji se od moje vojske.
Ove kamile neka budu kod tebe na čuvanju do ujutru.
Bože moj! Ova kuća je Tvoja kuća i mi smo Tvoji robovi, u Tebe se uzdamo.
Ubij, zakolji, sruši, porobi...
Božijim određenjem, slonovi nisu ušli u Sveti Grad, niti su se približili Kabi.
Svjetlo!
Nebesko svjetlo!
Svjetlo...
Gledajte!
Svjetlo na nebu!
Gledajte...
Gore...
Ne mičite, tišina!
Šutite!
Šuti!
Šta se dešava? Sakupite ih!
Ovo je onaj blagoslov od Boga,
koji je Musa najavio sinovima Israilovim.
Rekao je:
"Sa Bogom dolazi, sa Sinaja..."
"Rodio se sa svjetlošću..."
"Sa Paranske (Arapske) planine svjetlo je zasjalo".
"Svijet nije postao sam od sebe."
Za nas je zasjalo svjetlo vjere...
"Čitav svijet je u kući Tvojoj, pod nogama Tvojim."
Musa nam je vjeru donio. Jakubovom narodu je Zakon dat.
"Naposlijetku vam radosnu vijest najavljujem.
Kao munja iz oblaka - takav je dolazak sina čovječijeg"
Obistinilo se!
Svima dajte da jedu.
Ne dozvolite da neko gladan iz ove kuće ode.
Dobro došao brate.
Rekli su da je hrana za rodbinu i velikane?!
Zar još uvijek nisi upoznao oca?
Da ga upoznam, da bi sjedio za istom trpezom sa sirotinjom?
Prešao bih preko svakog ugleda, ali sebe neću da ponižavam.
Zašto kasniš? Dijete joj je gladno.
Gospođa me nije pustila da dodem.
Mnogo je gladan.
Vidjela sam trpezu tvoga oca koja se prostirala i izvan Mekke.
Slavi rođenje svoga unuka. Zar nisi sretna?
To je ugled koji kupuje za novorođenče bez oca, i majku koja nema mlijeka.
Dovest će joj moju služavku koja će ga dojiti.
Zar ti nisam rekla da ne ideš na to slavlje?
Nisam ni bio.
Otišao si i vratio si se ponižen.
Sama si rekla da se ugled može kupiti.
Otišao sam da ne propustim rasprodaju.
Kako je izgledao, liči li na Abdullaha?
Nisam ga vidio.
Zar nisu rekli na koga liči iz porodice?
Nikoga nisam vidio od njih.
Ovo je tvoj dio od rasprodaje.
Čast je pripala Abdullahovom siročetu i osmorici njegovih amidža.
I ti rodi sina da uzmeš dio.
Samo me ugnjetavaš, a ja patim.
Upravo to, tvoja boljka sam ja.
Ili je tvoja bol to što te Abdullah nije ni pogledao,
pa si pripala srcu bez vlasnika, meni?
Moja boljka je ta što sam ja žrtvovana zbog mira između Beni Hašima i Beni Umeje,
od deset Abdul Mutalibovih sinova, mene je zapao onaj koji nije niti lijep, niti hrabar!
Ako si ti žrtva u ime mira, onda svijet tog mira Beni Umeje i Beni Hašima neće vidjeti.
Proklet bio!
Sve provjerite, da ne bude bolesnih. Od glave do pete.
Ako vidim i jednog ranjenog, dogovor će propasti.
Izdvojite one sa kostima.
Vidi onoga, odakle je onaj tamo, zna li zanat ili ne?
Ovaj nije na prodaju.
Je li se nešto desilo u Mekki?
Samo jedan dan u mjesecu Rebiul Evelu.
Vratit ću se.
Gdje ćeš? Šta je sa mojom narudžbom?
Mi smo samo vidjeli vatru na nebu.
Zar Bog nije sa Musaom zborio posredstvom vatre?
Šta je ona vatra za ovu svjetlost.
Nit ima gore Sinajske sa koje Musa siđe, niti zemlje Paranske.
Bog i njegov Spasitelj za nas su skriveni.
Zar Paranska zemlja nije ona na kojoj su se potomci Ibrahimovi nastanili?
I zar ova svjetlost nije bila razlog doseljenja sinova Israilovih u ovu zemlju,
dok jednoga dana ne dođe Spasitelj od nas?
Dan spasenja je blizu. Bez sumnje, rodilo se dijete iz ovog plemena
i to je obećana duša koja je dodijeljena istinoljubivom tijelu.
A on je sada među nama.
Pa vi znate nešto o tome, ali se nećete pokrenuti da to dokažete?
Mora se saznati ko je među jevrejima dobio sina.
Jevreja u Mekki nema puno.
Za njegov dolazak nije određeno vrijeme Samuele.
Postoje samo znakovi, sačekat cemo da vidimo kako će to protumačiti mudraci iz Hejbera.
Ako je on među nama, moramo s ljubavlju poslušati njegov glas.
A ne da se iscrpimo čekajući Hejber.
Za nekoliko dana ćemo ići u Hejber.
Prije toga moramo saznati o novorođenoj djeci u Mekki.
Assaf.
Assaf. Ime je božanstva naših predaka.
Haba,
Zar će iz ovog naroda doći Poslanik?
Ne iz ovog naroda, već za ovaj narod.
Idemo, ovdje nećemo naći naš odgovor.
Abdul Mutalibov unuk, iz plemena Benu Hašim.
Tog dana je svako dao ime djetetu iz svog plemena.
Ali... Abdul Mutalib je otišao do crnog kamena,
i spustio ruku na blagoslovljeni kamen,
koji bijaše ostavština hazreti Ibrahima (Hadžer-ul-Esved).
Muhammed.
Muhammed?!
Kako sad Muhammed?!
Otkud to ime?!
Ovo ime niti je posvećeno božanstvima,
niti je spomen na naše pretke!
Ni jedan sin se nije zvao Muhammed!
U tom imenu nema spomena na božanstva!
Ni u jednom plemenu nema takvog imena!
Niti jedno dijete nije se zvalo Muhammed!
Ime mu je hvaljeno, neka je i on hvaljen.
Muhammed.
Muhammed!
Hvaljen, hvaljen, neka bude hvaljen...
A šta ja imam? Šta sa mnom, ništa... Ništa...
Suvejba.
Džemila traži sluškinju.
Suvejba je tek došla.
Suvejba!
Ne traje dug hranjenje djeteta!
Napustila je posao i život svoje gospođe,
da bi dojila dijete?!
Ovo dijete je sin tvoga brata!
A Džemila je moja žena!
Shvati, majka mu nema mlijeka.
Do kad će trajati ta igra?
Gdje je to Suvejba pa ne čuje?
Suvejba!
Amina, Džemila nije zadovoljna da njena sluškinja doji Muhammeda.
Idi.
Još uvijek je gladan.
U ovoj kući ne treba biti nezadovoljstva.
Zašto ti ne placeš?!
Šta to radiš? Tražiš smrt?!
Ostani!
Hoću vode. Ostali smo u putu i žedni smo.
Iza par ovih kuća ima bunar.
Konj mi je uginuo. Sunce nas je umorilo.
Imamo malo vremena.
Ne idite!
Samo gutljaj dok ne dođemo do bunara.
Gutljaj!
Tamo možete vidjeti u kakvom smo stanju.
Kreni naprijed!
Gdje idete?
U Mekku da bi podijelili mlijeko ovog dijeteta sa drugim djetetom, u zamjenu za hljeb.
Zakasnili ste. Prošlo je vrijeme imenovanja i nećete stići na pijacu dojilja.
Uzmi, u ovoj pustinji ste trebali razmišljati o vecoj mješini za vodu.
Učinio si dobro čovječe.
Ostavi nas nasamo.
Ne razumije naš jezik.
Razumiješ li naš jezik?
Tvoj bratić se bori s glađu, i dok nađemo dojilju on može umrijeti.
Tvoja sluškinja ima mlijeka, a ti je sprijecavaš.
Platit ću za to mlijeko ili mi prodaj sluškinju.
Poklonio sam je mojoj ženi. Poklon se ne vraća, niti se prodaje.
Ženi?
Oče!
Džemila ti je snaha.
O njoj nemoj govoriti loše, ona je sada tvoja porodica.
Kakva porodica, žalim zbog toga.
Kako su ti Beni Umeje dali tu ženu, kupili su te iz Beni Hašima!
Ili ne, ti si prodao svoju porodicu njima?!
Da ti nisi htio ne bi ni došlo do tog braka.
Za?to?
Da nisi namirisao kakav miris moći iz Beni Umeja?
Šta sam ja dobio od moje porodice?!
Ebu Lehebe, ni jedno pleme nije osjećalo takvu zavidnost
koju ti osjećaš prema svojoj braći.
Velečasni rabini su saznali za svjetlost iz Parana.
Tu vijest su poslali na tumačenje učenima.
Oni znakovi najavljuju jutro spasa.
Kakva sreća što će se to dugo iščekivanje desiti nama.
Pa će nam se istina uskoro otkriti.
Ja sam zabrinut.
Zabrinut?!
Ovo je dokaz rođenja, ali još se ne zna ko je naš Spasitelj.
Ukazuje na Meku, ali tamo ima malo jevreja.
U toj noći kada se pojavila kišna svjetlost,
ni jedno muško dijete nije rođeno u jevrejskim porodicama.
Dok je iščekivanja, bit će i glasina o pojavljivanju.
Ne trebamo čekati nekog drugog spasitelja,
pa da opet razjedini naš narod.
Kakvog će smisla imati ovo naše dugogodišnje čekanje,
ako će nam Spasitelj biti Arap?!
Pojava Spasitelja od Uzvišenog Boga je bezuslovna.
Ako ne bude iz našeg naroda?!
Onaj koga ti treba da potvrdiš nije tvoj Spasitelj,
to je tvoj izvršilac.
Naša dužnost je da se molimo za njegov dolazak!
S jedne strane sumnja, a sa druge vjerovanje,
zar to nije Faraonova presuda za Musaove vjernike?!
Njega treba upoznati, to je presuda knjige.
Sin nam se rodio, sin nam je podaren.
Carstvo će biti na njegovim plećima.
Ime njegovo će posebno biti, Božiji predstavnik i princ mira.
Sjest ce na prijestolje Davudovog carstva.
Vladat će pravedno i milosrdno i širit će se njegova poruka mira,
čiji se kraj ne nadzire.
Ovo su riječi i volja Uzvišenog Boga.
A šta ako ne bude iz našeg naroda?
Kako je moguće da Spasitelj ne bude od nas, a da je na istini?!
Zar ti sumnjaš u izabranost tvoga naroda?
Idi u Mekku, bavi se trgovinom i onako kako si vjerovao u svjetlo sa Parana,
potraži dječaka koji ima obilježje carstva na ramenima,
obilježje kakvo su imali drugi poslanici na svojoj ruci.
Arapi ne vjeruju u pojavu Spasitelja.
Ako pronadem tu veliku dušu, onako kako obilježja kažu...
To dijete je poput blaga koje će nas izbaviti iz nevolje.
Pronađi ga!
Harise! Mene niko nije prihvatio da budem dojilja.
Od svih ovaca koje smo doveli, samo smo ovoliko novca dobili.
Šta trebamo uraditi?
Ne znam.
Ova kamila Džemil nema snage da se vrati s nama,
pomiri se s tim, povest ćemo je na pijacu da nešto od nje zaradimo.
Neće ni dinara dati za nju, samo će nam se kćerka namučiti.
Nemamo izlaza Halima...
Dođi.
Moja gospođa je probirljiva,
ali koju god odabere dobro će platiti.
Dođite obje.
Uzalud je ne šetaj po gradu,
i to malo mesa će se istopiti.
A i sva je izranjavana.
Ako ćeš je dati po cijeni mesa, ja ću je kupiti.
Neću ti naplatiti klanje,
a i kožu zadrži.
Učini nešto da me tvoja gazdarica prihvati.
Djeca mi nemaju nikoga i gladni smo.
Uhvati je!
Stani Džemil.
Pazite.
Džemil!
Pobjegla je.
Maknite se.
Džemil!
Pobjegla mi je kamila, pazite.
Neka je uzme neko.
Kamila je pobjegla.
Džemil!
Pazite se, podivljala je!
Džemil!
Džemil...
Ustani, dođi...
Džemil, ustani, dođi.
Prepala se, pusti da se smiri.
Nećeš nam se pridružiti za trpezom?
Predosjetila sam da će mi gosti stići.
Ne brini se, ukućani će se pobrinuti o kamili.
Dobro došla.
Uđite unutra.
Dobro došli, izvolite.
Stavi dijete tamo i malo se odmori.
Slobodno.
Gladan je.
Nemam mlijeka.
Ovih dana, koja je god dojilja dolazila, nije htio da doji.
Moje suze su majčinske radosnice jer je on prihvatio mlijeko.
Zašto ti plačeš?
Moja prsa su bila presušila,
Ali čim sam ga zagrlila,
mlijeko je nadošlo...
Kako se zoveš?
Halima.
Halima iz plemena Saad?
Ovaj zvuk, to je čisto zlato.
Dobit će ga onaj ko pronade dijete.
To dijete nam je veoma važno.
Na ramenu ili na leđima ima biljeg.
U ovom gradu zbog suše i prevelike toplote,
majke svoju djecu daju dojiljama iz okoline ili iz sela.
Pretražite i grad i okolinu.
Idite!
Nosite, brzo, brzo...
Znam nije lahko,
odvojiti se od Muhammeda.
Još uvijek me tuga razdire.
Može li dojilja ostati umjesto da Muhammeda odnesete?
Dojilja ima muža i djecu.
Kako da ostane?
Kamo sreće da mi dozvolite da i ja idem sa njima.
I za tvoje i za Muhammedovo dobro je da on ide sam.
Zbog čega se brineš?
To je bio blagoslov.
Ja poznajem ovu porodicu.
Ja ću pripremiti svaku priliku za njegovu posjetu.
Tako se Muhammed a.s. sa tek dva mjeseca otisnuo na put.
Bio je nevjerovatno dijete za sve nas.
Ali za Aminu je to bio put žalosti i patnje.
Otvorite.
Da udaljimo zle duhove i šejtana od vaše djece, otvorite.
Majko, daj da ga vidim.
Kako se zove?
Umorni od puta?
Težak put...
Mama, kako se zove?
Muhammed.
Rasteretite kamile.
Brzo, brzo, unutra.
Nemojte otvarati oči.
Muhammede, Muhammede...
Dođi...
Obucite čistu odjeću, a svoju staru odjeću zapalite.
Svo žito od prije zapalite.
Ne dozvolite da se životinje približe glavnim bunarima grada.
Donesite im vodu sa bunara izvan grada.
Neka svi trgovci grada prostru svoja platna iz skladišta i neka to podijele narodu.
Odakle da počnemo?
Prvo žitarice podijelite plemenima.
Ako vidite nekoga da je bolestan, izolujte ga od ljudi.
Vidi da li nam možeš obezbijediti nekoliko kamila i konja?
Donio sam platno i pšenicu, bezvrijedni su.
Hrana i odjeća u ovakvim danima su korisniji od zlata.
Kako da to nadoknadimo?
Nema potrebe za nadoknadom,
dovoljno je da to što imate podijelite podjednako izmedu sebe i jevreja.
Jedina me je pravednost ključara Ibrahimove Kabe, navela na ovaj posao
Nema razlike izmedu nas, oni su stanovnici ovog podnevlja i naša su braća,
našu sudbinu vežu komšijski odnosi.
Ovi pokloni su za vas, oni se ne vraćaju.
za djecu ovoga grada,
dijete koje je rođeno u noći zvijezdane kiše u Paranu i...
pretpostavljam da ti znaš njegovo ime!
Ne znam ništa.
Kaži mi cijenu robe i uzmi novac za nju.
Ti znaš.
Izvolite.
Muhammed se sutra mora vratiti u Sadiju.
Neće samo on otići.
Sva djeca moraju napustiti Mekku.
Počnite.
Ti znaš koliko volim Muhammeda.
Cijeli mi život prode u čežnji.
Čežnji za Abdullahom do jučer,
a sutra za Muhammedom.
Ako će sve majke ići sa svojom djecom,
dopustite da i ja pođem sa Muhammedom.
Za ljubav se nekada mora žrtvovati.
Zato što ga voliš pusti da ostane nepoznat.
Ovo dijete je svima donijelo blagodati,
ali gdje je njegov dio,
osim daljine i boli?
To je tajna ljubavi,
bez sumnje njega Neko voli više nego što ga mi volimo.
Muhammede!
Odmakni se!
Koji je od njih?
Onaj što na sebi ima bijelu odjeću.
Šta želite?
Zaostale smo na putu, imate li hljeba i vode?
Šejma ostavi to, donesi im vode.
Šta hoćete od tog djeteta?
Ozdravljenje!
Naši šatori su tu u blizini.
Popijte svoju vodu i idite.
Muž mi se razbolio.
Neka dođe na trenutak da ga ozdravi.
Rekla sam da idite.
Koliko god želite novca, dat ćemo vam, samo da ozdravi.
Grdno ćete se pokajati samo ako još jednu riječ izustite. Idite.
Odlazite!
Trči!
Požuri, brzo obavijesti svoga oca.
Zejde, brate, požuri.
Dolazite, ranjen je!
Zejde šta se desilo, Zejde?
Odvest ću Muhammeda u Mekku.
Spremi ga.
Krenut ćemo prije svitanja.
Muhammede moj.
Ovo je hrana za vaš put.
Daj je ocu.
Rekoh, da budem oprezniji...
Nikada ga nisam pustio od sebe,
Halima više ni jednoj ženi nije dala da ude u kuću.
Niko ne smije saznati za njegov dolazak.
Reci neka spreme prtljag, odvest ću ga sa sobom na sigurno.
A Amina?
Nakon što odem, nju obavijesti.
Ugosti Harisa. Brzo ću se vratiti.
Muhammede...
Muhammede moj, dobro došao u pećinu Hira.
U veličanstveno samovanje, čistoću i tišinu.
Kako lijepo miriše ovaj zrak.
Išao si brzo, uplašio sam se da te ne izgubim.
Ali izgleda da ti ovaj put bolje poznaješ.
Nedostaje mi majka.
Kada će doći?
Došli smo ovdje da je čekamo, pa da idemo zajedno na put.
Put?
Idemo u posjetu rodbini.
Muhammede...
Ljubav majke i sina koji su godinama bili odvojeni,
na putovanju ka Jesribu, u posjeti rodbine,
daje priliku za pojavljivanje i manifestaciju.
Neki seljanin je to dijete odveo u Mekku, preko noći i na brzinu.
Jesi li saznao njegovo ime?
Muhammed.
Muhammed!
I ovaj izvor je presušio.
Izvor je presušio.
Ovdje ostajemo!
Pažljivo trošite vodu.
Prepolovite vodu životinjama.
Vodu traže od ovih kipova?
Na ovom suhom tlu, Uzvišeni Bog je poklonio vodu Ibrahimovom sinu.
Njemu je naredio da sagradi Kabu od kamena i da prihvate monoteizam.
Narod ovog područja je umjesto obožavanja Jednog Boga samo Kabu primjetio.
Odnijeli su kamenje iz nje sa sobom da obožavaju kako žele.
Tako su dali zaboravu Ibrahimovog Boga i njegovu religiju.
I tada je voda prestala da teče.
Kradeš vodu beskorisna slugo?
Zatvorite ga.
Krenite.
Hoćeš vodu?!
Nosi ga!
Svjetlosti očiju mojih, Amina,
hvala Bogu po hiljadu puta što te nakon toliko godina daljine opet vidim.
Daljina i čežnja su bili izgovor da te vidim.
Tvoje oči me podsjećaju na Abdullaha, Muhammede.
Dobro nam došli Amina.
Neka je sa srećom, dobro došli.
Uđite unutra.
Djeco, Muhammed je vaš gost, pazite ga.
Abdullah, Muhammed sutra.
Muhammede dođi, Muhammede dođi...
Ovo je mezar tvoga oca.
Kada sam bila dijete, željela sam da dohvatim nebo rukama, ali nisam mogla.
Od svih voćki htjela sam onu koja je na najvisočijoj grani.
Onaj ko je bliži nebu, isti je kao ona jabuka.
Prvi put kada sam vidjela tvoga oca,
bio je prvo voće na najvisočijoj grani koje nisam mogla dohvatiti.
Bio je lijep čovjek, dostojanstven i čestit, imao je svjetlost na licu.
Bog je prihvatio Aminine molitve i podario joj Abdullaha.
Iako je taj brak potrajao samo dva mjeseca, poput slatkog i spokojnog sna.
Majko...
Donio sam ti jabuku.
Dođite.
Kćeri, bolje otvori oči.
Muhammede!
Muhammed...
Težina puta nije dobra za tvoje zdravlje.
Bolje sam, imam snage za put.
Moram ono što mi je Abdullah povjerio da odnesem gdje treba.
Neću insistirati više od ovoga.
Molit ću se za vas.
Muhammede moj, ovo smatraj svojom drugom kućom.
Nedostajat će mi ovaj grad.
Ti ćeš nama nedostajati.
Sretno putovanje.
Krenite.
Krenite!
Moram saznati kako su Muhammed i Amina.
Usnio sam da sam žedan,
ali i Muhammed je bio žedan i tijelo mu je bilo beživotno,
uzeo sam ga i potopio u vodu.
Ne znam šta je značenje ovog sna.
Vodu?!
Razum ne može da odgovori,
a srce mi se ne smiruje dok ne nađem odgovor.
Tumačenje je tvoj odlazak.
Požuri!
Mir na tebe, Abdul Mutalibov sine.
Čemu ova panika i strah?
Pomislili smo da su se razbojnici vratili.
Razbojnici?
Nisu bili kradljivci.
Dan prije su napali karavanu, ali nisu tražili robu.
Šta su tražili?
Jasno su tražili neku majku i dijete.
Muhammed, Amina...
Gdje su oni?
Aminino stanje se pogoršalo u putu, bili smo primorani da je odvedemo u selo Ebvu.
Ebvu?
Šta ste rekli iznuđačima?
Nismo rekli naziv sela, rekli smo da su se vratili u Jasrib.
Dobro ste postupili.
Idemo!
Ne brini se...
Dođi...
Toliko je padala kao da nema kraja, ali je naposlijetku prestala.
Sada će se pojaviti zvijezde, mnogobrojne su i prekrasno sjaje kao da nemaju kraja.
Ali kada svane i njihov sjaj će prestati.
Ovaj dunjaluk se jednoga dana završi.
Ono što ostaje, samo je ljubav,
kao prekrasni miris koji te pratio iz Jesriba do ovdje i još uvijek je uz tebe.
Gospodine!
Gospodine moj!
Gospodine!
Izgubili smo Aminu!
Šta je bilo?
Snaha Beni Hašima je umrla!
Muhammed gospodine...
Muhammed se razbolio!
Muhammed!
Šta je bilo?
To je zbog gubitka majke gospodine, ima groznicu.
Muhammede...
Tijelo mu je veoma vrelo, temperatura mu ne spada.
Abase!
Pazi na Muhammeda!
Samuel?!
Amina je preminula.
Snaha Beni Hašima je preminula.
Draga moja Amina!
Amina nas je napustila...
Ostavljam te Bogu Jedinom.
Muhammede...
Kada je naš narod tražio mjesto na kojem ćemo živjeti,
i kada nam je Bog poslao radosnu vijest,
da li je rekao da je ova zemlja samo naša
i da li je rekao da prije vas nije imalo stanovnika?
Iz Mekke dolaze loše vijesti Samuele,
trgovci ovog plemena su spriječeni da trguju u Mekki,
ti smatraš da je to korisno za pleme?
Naša religija ne želi trgovanje u korist nekoga ko hoće da promoviše pleme,
i to zahtijeva miroljubivost sa drugim narodima.
Vaše strasti su vatra koja se mora zaustaviti dok nije zahvatila sva plemena.
I ta vatra se mora ugasiti i onaj ko je potpiruje.
Onaj ko u nebo baca kamenje baca ga na svoju glavu.
Pošto ste odavno zaboravili na strah od Boga,
nemojte nositi u Njegovo ime ta sveta obilježja.
Ebu Talib, otac...
Muhammede.
Pagani su po svom džahilijetskom običaju, kružili oko Kabe.
Sa tom drevnom molitvom su pomiješali mnogoboštvo i paganstvo.
Ali, mi smo obavljali hodočašće onako kako je Ibrahim oporučio.
Dobro došao.
Čast mi je da u mom šatoru ugostim tako velikog trgovca iz Mekke.
Čovjek iz pustinje, a ovakva raskoš.
Kaži mi istinu, gdje si našao blago?!
Tvoj otac me nije smatrao dostojnim za Mekku,
nisam imao izlaza, tako da sam donio bisere iz mora u pustinju.
Ja nisam došao da kupujem te bisere, niti da zastupam oca.
Ali ja i Hajber se razumijemo u drago kamenje.
Čuo sam da ti je otac bolestan na postelji.
Razbolio se, pa je poslove oko hadža prepustio svom drugom sinu.
Možda sljedeće sezone ne bude prepreke za hadž i naše trgovanje u Mekki.
Neka ova trpeza bude prvi korak za naš sporazum sa starješinom Kurejšija.
Pođi sa mnom da posjetiš moga oca.
Ostavite nas same.
Za tvoje zdravlje žrtvovat ću deset kamila.
Nedostajala mi je toplina tvojih ruku.
Koliko god ste od mene bili daleko,
Ali vi ste otac,
otac i svima starješina.
Ne želim da budem lišen toplote tvojih ruku.
Smrt mi teško pada.
Muhammede moj,
pozovi sve ukućane da se okupe.
Nemojte dopustiti da zlo obuzme vaše srce, bolest nije ništa.
Ne brinite za Muhammeda... Muhammed je svima nama drag.
Oče...
Oče, mlijeko je toplo, popij ga da ti se ugrije tijelo.
Kakav život, ovome djetetu je bilo uskraćeno mlijeko.
Ebu Talibe...
Ebu Talibe,
čuvaj ovo siroče,
On nije osjetio očev miris,
majčinu nježnost skoro da nije ni osjetio...
Čuvaj ga poput svoga sina.
Sada mi je lahko umrijeti.
Muhammede...
50 kovanica
150 kovanica
400 kovanica
450 kovanica
450...
500 kovanica
500, prodato.
Prodato je...
Nosite ga!
Sljedeči rob, dovedite ga!
Suvejba!
Suvejba... Nemoj prodavati moju ženu i kćerku.
Nemoj mi prodati ženu i dijete!
Nemoj prodati moju ženu i kćerku.
Gazda, to je Suvejba, ona vam je služila cijeli svoj život.
Prodata je, posao je posao.
Donesi sav novac sa kamatom i vodi svoju ženu.
Gospodine u škripcu sam, u moje stado se uvukla bolest.
Ja ne poznajem niti bolest niti kozu, tebe poznajem.
To je moja zadnja cijena. Izbacite ga napolje.
Gospodine molim vas! Smilujte se!
Neka je mir na poštovanog amidžu.
Muhammede...
Dobro si porastao.
Suvejbu vrati njenoj djeci.
On je obećao da će u vrijeme koje je određeno, dati dva puta toliko novca,
i ženu je ostavio kao zalog za novac.
Oslobodi mu ženu, on će ti to jednog dana nadoknaditi.
On?! Kako?
Radit ce za tebe.
On za to nije sposoban.
U ono vrijeme kada je radio za mene,
ja sam mu davao hranu za njegovu ženu i djecu.
Tražio je novac, da bi sam pokrenuo posao.
Ja neću platiti za njega.
Daj mi vremena amidža, da platim njegov dug.
Ako ne budem mogao, radit ću za tebe.
Ti?!
Ko ce za tebe garantovati?
Ebu Talib?
Zar nije Muhammed Amin (Povjerljivi)?
Njegova garancija je njegovo poštenje.
Danas je veliki dan Abdul Uza, Muhammed je kročio u ovu kuću.
Prvi put tvoj bratić traži nešto od tebe, uradi to. Šta čekaš?
Vrati mu ženu.
Suvejba je bila moja sluškinja,
uslov je da za njeno oslobađanje češće viđamo Muhammeda, to je ispravan dogovor.
Nemoj da zaboraviš dogovor.
Držat ću se dogovora.
Upomoć!
Pomozite!
Obećala si da će jedan biti sin, pa gdje je?!
Došao sam iz daleka da bi vidio tvoju treću kćerku?
Dopusti da bar jedna preživi!
Služit će ti!
Zbog čega, zbog čega ha?
Da bi je hranio cijeli život, da bi na kraju bila zatočena
sluškinja muževog plemena jel? Prokletstvo, prokletstvo!
Pusti neka ostane živa, ja ću joj odvajati od moga zalogaja.
Ti si uzrok sramote.
Žene ljudima radaju mušku djecu da bi uzdignute glave bili i da bi oni radili i ratovali.
Pusti neka ovo jedno ostane u životu, pusti je neka živi.
Ako ne rodiš muško dijete, ni ti nećeš ostati živa.
Ko si ti?
Ovo je tvoja kćerka, je li?
Mnogo liči na tebe.
Ima lijepe oči kao i ti.
Kamo sreće da dugo živi i da rodi djecu, koja će imati oči poput tebe, da nastavi tvoje potomstvo.
Blago se vama što imate kćerku.
Kćerka je blagodat.
Abdul Uza!
Šta je od robe ostalo u Mekki, a da nije u tvojoj karavani?
Jedino što je ostalo je Muhammedov dug.
Za majku koju je oslobodio.
Velika karavana...
Umorila sam se od brojanja.
Nisam slijep.
Muhammeda također, vodi sa sobom.
Nije važno.
Imao je pravo, trebao si Muhammeda tražiti od tvoga oca,
a ne od brata, tako ne bi ostao bez utjecaja.
Ostavi me na miru.
Sjedeći u ćošku ove kuće, u toj šarenoj odjeći,
izigravajući starješinu Kurejšija, nećeš ništa postici.
Ako ostalo ugledno ime, onda je to Ebu Talib.
Idi u sinagogu i nadi Baroha, kaži mu da je ovo poruka za Samuela.
Skupimo smo se da ih dočekamo.
Okupite se.
„Kada nasilje i licemjerje u vjeri preplave svijet,"
"tada će Uzvišeni Bog svim ljudima poslati milost,"
"i poslat će im Spasitelja, sa bijelim..."
"bijelim oblakom iznad njegove glave.
I on je Sapsitelj vaš."
Udaljite ih!
Udaljite se od crkve!
Gađajte ih kamenjem!
Udaljite ih!
Odlazite odavde!
Rekli su da ste vi starješina ove arapske karavane?
Da.
Velikani ove crkve tražili su da u znak zahvalnosti
za ovaj veliki dan budete njihov gost,
zajedno sa Vašim saputnicima.
Dragi amidža, prihvati njihov poziv.
Je li ovaj štićenik siromaha, tvoj sin?
Muhammed je drago dijete koje živi s nama. To je sin moga brata.
Tvoga brata?
I ovo je također znak.
"On je sâm, ali nad glavom mu je Božiji štit"
Na šta ciljate?
Bog nam je, kao Radosnu Vijest, najavio
da će nam darovati Poslanika koji će nas utješiti.
A ko je taj ko će dati utjehu?
On je poput svih nas, ali je Duh Istine sa njim.
On će svjedočiti našoj sreći.
On je dobra vijest za nas, Duh Istine koji svijet neće prihvatiti,
neće ga vidjeti i neće ga spoznati.
Ali vi ga poznajete. On će ostati kod vas i biti u vama.
"I kada bude sišao Sveti Duh...
"...uputit će vas u svu istinu".
"On neće govoriti sam od sebe, već će prenositi ono što čuje.“
„I navijestit će svima ono što će se zbiti unaprijed.“
Neka je mir na tebe.
Dobro došao mladiću,
neka je mir na tebe.
Zašto prema njima ne postupate onako,
kako biste voljeli da se postupa prema vama?
Mi smo u grijehu.
Ovo mjesto i jeste sagrađeno da bi ovdje tražili oprost za svoje grijehe,
a grijeh je zanemarivanje nezaštićenih.
Tvoje riječi podsjećaju na kazivanja naših starih.
I Isus je govorio da prema drugima postupamo onako,
kako bismo željeli da se postupa prema nama samima...
I ovo je predskazanje mladiću, jer tvoj časni pogled nadilazi ovaj hram,
i pronalazi čovjeka i njegove patnje.
Onako kako Bog to želi.
Te riječi su iste one Isusove riječi na drugom jeziku.
Prvo što naučimo je to: "Znaj da je tvoj Bog, Bog jedini,
gdje Boga pronalaziš?"
U slomljenim srcima.
"Recite: Hvaljen neka je onaj koji je u ime Boga došao."
U ovom dijelu svijeta, dolazilo je više Božijih Poslanika, nego na drugim mjestima,
Ja sam vidio dokaze da neka plemena u ovoj zemlji zbog zavidnosti
u plemenu nisu nikada doživjeli svoga Odabranog.
Oni traže svoga Spasitelja jezikom, a srca im se plaše.
Oni ostvaruju beznačajnu korist, boje se sramote za svoj svijet, sve zbog neznanja.
Boje se da će doći Spasitelj i Vjerovjesnik, koji će poreći prijašnje knjige.
Ne znaju da će ih umjesto poricanja, zapravo upotpuniti.
Njegov dolazak je prepun predskazanja.
Kaži jedno od tih predskazanja.
Jedan od tih znakova je znak koji ima izmedu dva ramena.
Jesi li vidio.
Jesam.
Znaš li šta je to?
Znak poslanstva.
Čujte! Ovaj put je mnogo opasan.
Prekinite vaše putovanje ovdje, ne idite u Šam (Siriju), vratite se u Mekku i pazite ga.
I sve što je na karavanama vaše je.
Moraju izaći sa područjja Busre, da ih vojska ne bi štitila.
Rekli ste da je to neko obračunavanje između plemena i da niko ne treba ostati živ,
a šta ćete s njihovim imetkom?
Jedini je to spas od našeg nestanka.
Osim toga, šta još?
Da se spasi onaj ko je ugrožen.
O kakvom spasu pričaš?
Nakon dvanaest godina potrage, dočekali smo ovaj dan.
I samo o spasu svog naroda razmišljam.
I znaj da je Bog rekao Mojsiju:
"Od braće tvoje podići ću Poslanika sličnog tebi. Njega slušajte".
On nije naš Samuele!
Zabrinut sam.
Bili ste rekli da su samo Arapi njihove pristalice, a ne ova bizajtinska vojska.
Oni su moćni i iskusni.
Ovo neće ni dokle stići, nismo jednaki s njima.
Treba nam još ljudi.
Ček... Kad završiš posao!
Neka ostane među nama.
Ti idi sa tri strijelca naprijed i angažuj još ljudi za rat.
Ako niko ne dođe?
Čekajte u planinskoj klisuri. Idi!
Vi... Jedan za drugim, idite iza karavana.
Krećemo.
I Buhejra je dobro protumačio i rekao da manastir napustimo poslije karavane.
Rekao si nakon rata!
Napušten konj u beskonačnoj pustinji, gdje li mu se izgubio vlasnik.
Niti jedan konj ne bježi od vlasnika, osim ako se sam jahač ne izgubi.
Samuel.
Ostajemo.
Zaustavite kamile.
Dođi.
Dođite...
Pazite, polahko, polahko...
Gdje su vaši muškarci, na moru?
Ranjen je, nema snage za putovanje.
Gdje njih da nađem?
Sve što imamo podijelite njima.
Nama je ovo dovoljno dok ne dođemo do Gadira.
Đurejš!
O veliki Đurejš!
Smiluj nam se, pogledaj nas malo, vidi našu glad!
O veliki Đurejš, ova djeca i žene su žrtva tvoje šutnje, dok nam se opet ne pojaviš!
Sada ćemo žrtve baciti u more, da bi nam more otvorilo trpezu.
Vrisak žena!
Žrtve mora!
Žrtve..
Žrtve mora...
Ko si ti?
Udalji se!
Bježi odatle!
Oni su žrtve mora.
Udaljite ga, udaljite!
Dok se Đurejš nije naljutio, udaljite ga!
Njega uhvatite!
Uhvatite ga!
Njega uzmite!
Njega zavežite!
Zavežite ga i u more bacite!
Abase!
Čuvajte Muhammeda.
Abase!
Šta radite!
Sačekajte!
Šta radite!
Oče dragi,
Poslanik vas zove.
Muhammed, Božiji Poslanik,
ovlašten je od Boga, da vam jasno prenese objavu.
Neka je Božiji blagoslov na Muhammeda, radosna vijest glasi:
Odluka o progonu muslimana, više nije na snazi!
Ista ona odluka koju su opečatili Kurejšijske vođe.
Sine Abdul Mutaliba!
On nije sklopio sporazum, da bi ga mogao poništiti.
Kurejšije imaju svoje vođe. Imaju svoja božanstva.
Gdje je Muhammedov nevidljivi Bog,
da se usudi stati protiv naših Bogova?
Lat, Uza i Hubel su ovom narodu obezbjedili zaštitu i sigurnost!
A šta je Muhammedovim sljedbenicima dao njegov Bog, osim smrti i gladi?
Sinovi Abdul Mutaliba,
Vi ste samo zbog jednog čovjeka, koji tvrdi da govori u ime Boga,
staro i mlado, žene i djecu doveli da poništite ovu odluku?
Recite pred svima
Gdje su vaši dokazi?
Gdje su riječi koje imaju vrijednost?
A pošto nemate dokaza, onda znaj Ebu Talibe da istek ovog sporazuma
je onda kada ja to budem htio.
Kada budu htjeli velikani Kurejša.
Ako se desi nešto osim ovoga, odgovor Mekke Šibi, bit će samo rat i sablja!
Smrt!
Sa kojim sporazumom ste odabrali rat i nasilje?
Zašto ne tražite od svojih velikana, prije nego što svoje ruke uprljate krvlju,
Da donesu tajno pisanu odluku, i da vam je pokažu?!
Možda niste dobro upoznali svoj narod sa njim!
Bog je objavio svome Poslaniku da uredba ne postoji!
Mravi su je uništili!
Ako nije tako, donesite je i pokažite je.
Ovo je sporazum koji svi mogu da vide.
Pogledajte! Ostalo je samo: „U ime tvoje o Bože“
Allah je Najveći!
Vaša božanstva nisu mogla spriječiti ni mrave?!
Neka je hvaljen Bog koji je zaštitio svoje vjernike!
Ako nema uredbe, nema smisla ratovati!
Bez uredbe, grijeh je! Grijeh!
Ovo je vradžbina!
Ko osim vračara može biti upoznat sa stanjem sporazuma?!
I Musaov štap su smatrali vradžbinom.
Nisu mu vjerovali,
nazvali su ga čarobnjakom,
Ali on je bio Božiji Poslanik!
Osim jedinog Boga, sve ostalo je laž i nestaje.
O narode, ovaj znak smatrajte pozivom istine, i okrenite se Bogu,
kojem ništa slično nije, i koji je Vječan!
Ja ovdje ne vidim nikakav sporazum kojem treba ostati vjeran.
Ovo je znak njihove pobjede Ebu Sufjane.
Nemoj više oklijevati, tvoja sablja još uvijek siječe!
Sve dok je Ebu Talib uz njih, ništa se ne može učiniti.
Muhammed...
U ime Boga, Milostivog, Samilosnog.
Reci: "O sljedbenici Knjige, dođite da se okupimo
oko jedne riječi koja je zajednička nama i vama:
Da se nikome, osim Bogu, ne klanjamo.
Da nikoga Njemu ravnim ne smatramo,
i da jedni druge, pored Boga, bogovima ne smatramo.
A ako oni ne pristanu, vi im recite:
'Budite svjedoci da smo mi muslimani'.
U vjeru nije dopušteno nikoga silom nagoniti.
Pravi put se jasno razlikuje od zablude.
Onaj ko ne vjeruje u nasilnike, a vjeruje u Boga,
drži se za najčvršću vezu, koja se neće prekinuti.
Bog sve čuje i sve zna.
O vjernici, izvršavajte dužnosti prema Bogu i pravedno svjedočite.
Neka vas mržnja, koju prema nekim ljudima osjećate,
ne navede da budete nepravedni.
Pravedni budite! To je najbliže čestitosti.
I bojte se Boga, jer On dobro zna šta radite.
Obrada by: www.exyu-subs.com Prijevod: Aida Čorbo